КОМУНИСТИ СРБИЈЕ ПОЗИВАЈУ НА БОЈКОТ ИЗБОРА |
Пред грађанима Србије су, 16. марта. 2014 године, парламентарни и локални избори у Београду. Комунисти Србије ни овога пута, као ни на бројним предходним изборима после увођења вишепартијског система, не виде ни једну политичку странку или партију која је својим досадашњим радом заслужила поверење осиромашених и понижених грађана Србије. Напротив, све што су поменуте странке и партије у протеклих двадесетак и нешто година урадиле, имало је за резултат тотални привредни колапс изазван, пре свега, пљачкашком приватизацијом, служењем страним господарима и њиховим геополитичким и економским интересима. Социјална политика, као и све друге области живота доведене су у стање потпуног безнађа.
Није никакво чудо што у садашњој предизборној кампањи политичке странке својим новим лажним обећањима не нуде ништа што би улило макар мало наде осиромашеним и пониженим слојевима друштва. Заправо, такво стање код грађана изазива апатију, па чак и одвратност, када слушају те наше „усрећитеље“ који увек изнова, критикујући своје наводне политичке противнике, причају приче које смо већ чули небројено пута. То произилази из чињенице да су све политичке странке и партије само модалитети једне те исте алтернативе чији је темељ капитализам, који се у условима Србије испољава као дивљи либерални капитализам најгоре врсте.
Република Србија, као и све друге некадашње републике СФРЈ, представља само марионету којом доминантно управљају САД и неколико водећих земаља ЕУ. Оно мало привреде што нам је преостало, после свих привредних суноврата, све више служи мултинационалним компанијама, страним и домаћим капиталистима и тајкунима. О суверенитету Србије нема смисла ни говорити, јер је стање угрожености територијалног интегритета и суверенитета већ одавно достигло забрињавајуће размере.
Социјалну ситуацију и општу друштвену климу карактеришу све нижи животни стандард, робовски положај радничке класе, енормна незапосленост која највише угрожава младе и школоване људе, пораст криминала и насиља, опседнутост већине грађана егзистенцијалним проблемима и борбом за голо преживљавање. Сиромаштво и глад су достигли такве размере да народне кухиње и контејнери, за један број грађана, представљају једини спас, а ситуација је из дана у дан све гора и гора. Громогласна медијска кампања о борби против криминала и корупције служи само као још једно замазивање очију грађанима Србије, јер судећи по бројним досадашњим лажним обећањима постоји оправдани страх грађана да ће и ова борба остати само празна прича.
ПОСТОЈИ ЛИ ИЗЛАЗ ИЗ САДАШЊЕГ СТАЊА?
Већ смо истакли да све политичке странке, владајуће и опозиционе, представљају само модалитете једне те исте алтернативе, чији темељи су капиталистички друштвено-економски односи, који стално репродукују неправду, неједнакост, поделу на експлоататоре и експлоатисане, на мали број безобразно богатих и све већи број незапослених, сиромашних и гладних.
Једина алтернатива која омогућава излаз из садашњег катастрофичног стања у коме се Србија налази јестерушење капитализма и обнова социјализма ослобођеног грешака из прошлости. Јер, капитализам се не може поправљањем, што предлажу псеудолевичарске социјалдемократске странке, претворити у социјално праведно и хумано друштво. То може бити само социјализам ослобођен грешака из прошлости.
КО ТРЕБА ДА ПРЕДВОДИ БОРБУ ЗА ДРУШТВЕНИ ПРЕПОРОД СРБИЈЕ?
Убедљива већина грађана Србије је незадовољна постојећим стањем, не само због драстичног пада животног стандарда, већ и због бројних проблема и облика неправде и неједнакости у сви другим областима живота. Кључно је питање како то незадовољство већине грађана каналисати у организовану политичку снагу и које су то друштвене снаге које то треба да ураде. Поставља се и питање могу ли масе незадовољних, експлоатисаних и обесправљених изнедрити нову политичку и друштвену авангарду која би осмислила и организовала прогресивне снаге друштва у борби за заустављање безнађа у коме се Србија налази већ деценијама и која би поставила темеље за социјалистички преображај.
ГДЕ СУ КОМУНИСТИ У ОВОЈ ПРИЧИ?
Пре одговора на постављено питање најпре треба утврдити разлику између КОМУНИСТА И КОМУЊАРА.Најједноствније речено, комуњаре су они бивши чланови СКЈ, од којих је значајан број заузимао партијске и државне функције, као и руководећа места у привреди и ванпривреди за време СФРЈ, који су „продали веру за вечеру“ и зарад властитих интереса, отворено или прикривено, прешли на страну буржоаских партија. Постоји једна група бивших чланова СКЈ који су се уплашили и пасивизирали, па сада чувају раније стечене привилегије и из прикрајка гледају шта се дешава у Србији. И њима добро пристаје епитет комуњаре. Ако би комунистима кренуло на боље, вероватно би се комуњаре опет нудиле за руководиоце.
БЛОК УГРОЖЕНИХ ДРУШТВЕНИХ СЛОЈЕВА ТРЕБА ДА ПРЕДВОДЕ КОМУНИСТИ, који су остали верни идејама револуционарног марксизма-лењинизма и који су спремни да се боре за социјализам ослобођен грешака из прошлости, а не социјалдемократска псеудолевица, која и данас игра улогу „Тројанског коња“ у радничком покрету.
Нажалост, односи међу комунистичким партијама и удружењима у Србије нису добри и влада велика разједињеност, што збуњује грађане који су наклоњени комунистима. То је један од врло значајних проблема што конституисање респектабилне комунистичке авангарде, која би требало да предводи угрожене слојеве друштва у класној борби, иде недопустиво споро. Зато је данас императив од кога зависи да ли ће и када већина гладних и незадовољних добити своју авангарду, која ће их предводити у борби за праведније и хуманије друштвене односе.
Најважнији задатак пред којим се данас налазе комунистичке и радничке партије и удружења у Србији, јесте да очисте своје редове од лажних комуниста и фолираната, уједине снаге и јасно се разграниче са свим модалитетима деснице и социјалдемократске псеудолевице. Само тако могу постати препознатљиви на јавној политичкој сцени, остваривати значајан утицај на друштвене токове и добити подршку осиромашених и угрожених. Такав развој догађаја би резултирао омасовљењем комунистичких редова, повећањем њихове акционе способности и остварењем добрих резултата на неким следећим изборима.
Комунисти Србије позивају чланство, симпатизере и све грађане Србије да БОЈКОТУЈУ предстојеће изборе и тиме искажу свој јасан политички став о стању у земљи и о неопходности да се оно мења.
Београд, 21. фебруара. 2014 године. КОМУНИСТИ СРБИЈЕ
KOMUNISTI SRBIJE POZIVAJU NA BOJKOT IZBORA
Pred građanima Srbije su, 16. marta. 2014 godine, parlamentarni i lokalni izbori u Beogradu. Komunisti Srbije ni ovoga puta, kao ni na brojnim predhodnim izborima posle uvođenja višepartijskog sistema, ne vide ni jednu političku stranku ili partiju koja je svojim dosadašnjim radom zaslužila poverenje osiromašenih i poniženih građana Srbije. Naprotiv, sve što su pomenute stranke i partije u proteklih dvadesetak i nešto godina uradile, imalo je za rezultat totalni privredni kolaps izazvan, pre svega, pljačkaškom privatizacijom, služenjem stranim gospodarima i njihovim geopolitičkim i ekonomskim interesima. Socijalna politika, kao i sve druge oblasti života dovedene su u stanje potpunog beznađa.
Nije nikakvo čudo što u sadašnjoj predizbornoj kampanji političke stranke svojim novim lažnim obećanjima ne nude ništa što bi ulilo makar malo nade osiromašenim i poniženim slojevima društva. Zapravo, takvo stanje kod građana izaziva apatiju, pa čak i odvratnost, kada slušaju te naše „usrećitelje“ koji uvek iznova, kritikujući svoje navodne političke protivnike, pričaju priče koje smo već čuli nebrojeno puta. To proizilazi iz činjenice da su sve političke stranke i partije samo modaliteti jedne te iste alternative čiji je temelj kapitalizam, koji se u uslovima Srbije ispoljava kao divlji liberalni kapitalizam najgore vrste.
Republika Srbija, kao i sve druge nekadašnje republike SFRJ, predstavlja samo marionetu kojom dominantno upravljaju SAD i nekoliko vodećih zemalja EU. Ono malo privrede što nam je preostalo, posle svih privrednih sunovrata, sve više služi multinacionalnim kompanijama, stranim i domaćim kapitalistima i tajkunima. O suverenitetu Srbije nema smisla ni govoriti, jer je stanje ugroženosti teritorijalnog integriteta i suvereniteta već odavno dostiglo zabrinjavajuće razmere.
Socijalnu situaciju i opštu društvenu klimu karakterišu sve niži životni standard, robovski položaj radničke klase, enormna nezaposlenost koja najviše ugrožava mlade i školovane ljude, porast kriminala i nasilja, opsednutost većine građana egzistencijalnim problemima i borbom za golo preživljavanje. Siromaštvo i glad su dostigli takve razmere da narodne kuhinje i kontejneri, za jedan broj građana, predstavljaju jedini spas, a situacija je iz dana u dan sve gora i gora. Gromoglasna medijska kampanja o borbi protiv kriminala i korupcije služi samo kao još jedno zamazivanje očiju građanima Srbije, jer sudeći po brojnim dosadašnjim lažnim obećanjima postoji opravdani strah građana da će i ova borba ostati samo prazna priča.
POSTOJI LI IZLAZ IZ SADAŠNjEG STANjA?
Već smo istakli da sve političke stranke, vladajuće i opozicione, predstavljaju samo modalitete jedne te iste alternative, čiji temelji su kapitalistički društveno-ekonomski odnosi, koji stalno reprodukuju nepravdu, nejednakost, podelu na eksploatatore i eksploatisane, na mali broj bezobrazno bogatih i sve veći broj nezaposlenih, siromašnih i gladnih.
Jedina alternativa koja omogućava izlaz iz sadašnjeg katastrofičnog stanja u kome se Srbija nalazi jeste rušenje kapitalizma i obnova socijalizma oslobođenog grešaka iz prošlosti. Jer, kapitalizam se ne može popravljanjem, što predlažu pseudolevičarske socijaldemokratske stranke, pretvoriti u socijalno pravedno i humano društvo. To može biti samo socijalizam oslobođen grešaka iz prošlosti.
KO TREBA DA PREDVODI BORBU ZA DRUŠTVENI PREPOROD SRBIJE?
Ubedljiva većina građana Srbije je nezadovoljna postojećim stanjem, ne samo zbog drastičnog pada životnog standarda, već i zbog brojnih problema i oblika nepravde i nejednakosti u svi drugim oblastima života. Ključno je pitanje kako to nezadovoljstvo većine građana kanalisati u organizovanu političku snagu i koje su to društvene snage koje to treba da urade. Postavlja se i pitanje mogu li mase nezadovoljnih, eksploatisanih i obespravljenih iznedriti novu političku i društvenu avangardu koja bi osmislila i organizovala progresivne snage društva u borbi za zaustavljanje beznađa u kome se Srbija nalazi već decenijama i koja bi postavila temelje za socijalistički preobražaj.
GDE SU KOMUNISTI U OVOJ PRIČI?
Pre odgovora na postavljeno pitanje najpre treba utvrditi razliku između KOMUNISTA I KOMUNjARA. Najjednostvnije rečeno, komunjare su oni bivši članovi SKJ, od kojih je značajan broj zauzimao partijske i državne funkcije, kao i rukovodeća mesta u privredi i vanprivredi za vreme SFRJ, koji su „prodali veru za večeru“ i zarad vlastitih interesa, otvoreno ili prikriveno, prešli na stranu buržoaskih partija. Postoji jedna grupa bivših članova SKJ koji su se uplašili i pasivizirali, pa sada čuvaju ranije stečene privilegije i iz prikrajka gledaju šta se dešava u Srbiji. I njima dobro pristaje epitet komunjare. Ako bi komunistima krenulo na bolje, verovatno bi se komunjare opet nudile za rukovodioce.
BLOK UGROŽENIH DRUŠTVENIH SLOJEVA TREBA DA PREDVODE KOMUNISTI, koji su ostali verni idejama revolucionarnog marksizma-lenjinizma i koji su spremni da se bore za socijalizam oslobođen grešaka iz prošlosti, a ne socijaldemokratska pseudolevica, koja i danas igra ulogu „Trojanskog konja“ u radničkom pokretu.
Nažalost, odnosi među komunističkim partijama i udruženjima u Srbije nisu dobri i vlada velika razjedinjenost, što zbunjuje građane koji su naklonjeni komunistima. To je jedan od vrlo značajnih problema što konstituisanje respektabilne komunističke avangarde, koja bi trebalo da predvodi ugrožene slojeve društva u klasnoj borbi, ide nedopustivo sporo. Zato je danas imperativ od koga zavisi da li će i kada većina gladnih i nezadovoljnih dobiti svoju avangardu, koja će ih predvoditi u borbi za pravednije i humanije društvene odnose.
Najvažniji zadatak pred kojim se danas nalaze komunističke i radničke partije i udruženja u Srbiji, jeste da očiste svoje redove od lažnih komunista i foliranata, ujedine snage i jasno se razgraniče sa svim modalitetima desnice i socijaldemokratske pseudolevice. Samo tako mogu postati prepoznatljivi na javnoj političkoj sceni, ostvarivati značajan uticaj na društvene tokove i dobiti podršku osiromašenih i ugroženih. Takav razvoj događaja bi rezultirao omasovljenjem komunističkih redova, povećanjem njihove akcione sposobnosti i ostvarenjem dobrih rezultata na nekim sledećim izborima.
Komunisti Srbije pozivaju članstvo, simpatizere i sve građane Srbije da BOJKOTUJU predstojeće izbore i time iskažu svoj jasan politički stav o stanju u zemlji i o neophodnosti da se ono menja.
Beograd, 21. februara. 2014 godine. KOMUNISTI SRBIJE